ši nosinaitė bus įrėminta ir pakabinta ant sienos.
Aš keliu šį bokalą už nuostabiausią Vokietijos aktorę!
Nėra nei Dytricho, nei Rifenstal. Tik von Hamersmark.
- Tai tiesa - išgerkim. - Į sveikatą.
Už jus.
Taigi...
Ponia Hamersmark, kodėl jūs atvykote į Prancūziją?
Ne jūsų reikalas!
Vyresnysis seržante.
Galbūt jūsų įžūlus elgesys dar neatsibodo panelei,
tačiau jūs man jau įkyrėjote.
Vyresnysis seržante, aš primenu jums, jog esate žemesnio rango karininkas.
Tai aukštesniųjų karininkų stalelis!
Siūlyčiau jums nebeįkyrėti panelei
ir grįžti prie savo stalo.
Atleiskit, kapitone, bet jūsų akcentas labai jau keistas.
Iš kur jūs?
Jūs arba visiškai girtas, arba beprotis, kad drįstate
taip kalbėti su vyresniuoju karininku.
Vyresnysis seržante.
Jūs abu mano įsakymu dabar atsakingi už jį.
Siūlau jums jį apraminti, nes kitaip
jis praleis Makso gimtadienį kalėjime už girtavimą viešoje vietoje.
Ar galiu įsiterpti?
Kaip ir ką tik tapęs tėvu jaunuolis,
aš taip pat esu jautrus akcentams.
Ir kaip jis,
aš taip pat manau, kad jūsų akcentas - keistas.
Iš kur jūs kilęs, kapitone?
Majore, tai...
Aš kalbėjausi ne su jumis, leitenante Miunchenai.
Ir ne su jumis, leitenante Frankfurtai.
Aš kalbėjau su kapitonu 'Nežinau kuo".
Aš gimiau miestelyje netoli Piz Palu.
- Kalnuose? - Taip.
Tame miestelyje mes visi taip kalbame.
Ar matėte Rifenstal filmą?
Taip.
Tuomet jūs mane matėte.
Ar atsimenate sceną kalnuose?
Taip.
Joje vaidinau aš kartu su savo tėvu, seserimi ir dviem broliais.
Režisieriui Pabstui, mano brolis taip patiko,
jog jis nusprendė filmuoti jį stambiu planu.
Majore, jei tik mano žodis ką nors reiškia,
norėčiau patvirtinti, kad viskas, ką pasakė kapitonas, yra tiesa.
Jis tikrai kilęs iš Piz Palu.
Jis vaidino filme ir jo brolis daug gražesnis už jį.
Jūs turėtumėte grįžti pas draugus.
Ar galiu prisėsti?
Žinoma.
Puiku!
Taigi štai iš kur jūsų keistas akcentas.
Įdomi istorija.
Ką jūs veikiate čia?
Be to, kad geriu su šia gražia panele?
To nereikia net aiškinti.
Turiu galvoje, šalyje.
Jūs į Prancūziją nebuvote siųstas, nes kitu atveju aš jus pažinočiau.
Jūs pažįstate kiekvieną Prancūzijoje esantį vokietį?
Tik tuos, kuriuos verta pažinoti.
Mes teigiame, kad
mus verta pažinoti.
Kalbant rimtai, ką jūs veikiate Prancūzijoje?
Aš lydžiu šią damą į ministro Gėbelso premjerą.
Jūs panelės Hamersmark partneris?
Juk kažkas turi nešioti žiebtuvėlį.
Kapitonas - mano partneris, o kiti trys - tiesiog draugai.
Mes seni draugai,
ir jau ilgai vienas kitą pažįstame.
Taip seniai, kad ne kiekviena aktorė ryžtųsi tai pripažinti.
Tokiu atveju,
aš keliu tostą už laimingiausią pasaulyje vyruką.
Už tai ir išgersiu.
Karalienė Kristina.
Mata Hari.
Turiu pasakyti,
jog jų žaidžiamas žaidimas atrodo įdomus.
Aš neprisijungiau prie jų, nes jūs pasakėte teisybę, kapitone.
Aukštesnieji karininkai neturėtų linksmintis su žemesniaisiais.
Tačiau,
matydamas, kad visi mes - aukštesnieji karininkai
šalia mūsų nuostabiosios draugės,
siūlau sužaisti šį žaidimą, sutinkate?
Taip, žinoma, bent vieną kartą.
Puiku.
Kareiviai,
duokit korteles.
Ačiū.
Taigi, ponai ir ponios,
žaidimo tikslas -
ant savo kortelės užrašyti įžymios asmenybės vardą.
Tikrą ar išgalvotą - nesvarbu.
Pavyzdžiui, galite užrašyti Konfucijų arba Daktarą Fu Mančiu.
Erikai! Atnešk rašiklių.
Tik nerašykite kokios nors tetos Frod.
Kai baigsite rašyti, užverskite kortelę ir padėkite ant stalo.
Tuomet paduokite ją žmogui iš dešinės.
Ačiū.
Žmogus iš kairės duoda kortelę jums.
Nežiūrėdami paimate kortelę,
palaižote neaprašytą pusę
ir priklijuokite prie kaktos.
Rašykite!
Rašykite.
Pradėsiu aš - pasakysiu jums užuominą.
Aš vokietis?
- Ne. - Ne.
Amerikietis?
- Ne. - Ne.
Palūkėkit, jis juk...
Akivaizdu, kad jis Amerikoje negimė.
Taigi, aš buvau Amerikoje, ar ne?
Taip.
Ar vizitas buvo sėkmingas?
Tik ne jums.
Ar mano gimtinė - egzotiška šalis?
- Taip. - Taip.
Vadinasi, tai turėtų būti arba džiunglės, arba Tolimieji Rytai.
Aš pasikliausiu savo intuicija ir paklausiu. Ar aš iš džiunglių?
- Taip. - Taip.
Dabar aš galėčiau paklausti jūsų ar aš tikras ar išgalvotas.
Bet manau, jog tai būtų per daug lengva, todėl kol kas to dar neklausiu.
Taigi,
Mano gimtinė yra džiunglės.
Ir aš buvau Amerikoje,
bet mano vizitas buvo nesėkmingas.
O visiems kitiems viskas praėjo sklandžiai.
Kai aš vykau
iš džiunglių į Ameriką,
ar vykau laivu?
- Taip. - Taip.
Ar tai buvo prieš mano valią?
- Taip. - Taip.
Kelionės metu buvau surakintas grandinėmis?
Taip.
Kai atvykau į Ameriką, mane demonstravo surakintą grandinėmis?
- Taip. - Taip.
Ar tai negro istorija Amerikoje?
Ne.
Tuomet aš tikriausiai King Kongas.
Įspūdinga.
Jei jau atspėjau, kas aš toks, reikalauju visų išgerti iki dugno.
Į sveikatą.
Kas sekantis?
Majore,
nenoriu pasirodyti nemandagus, bet mūsų ketvertukas esame geri draugai.
Ir mes jau ilgą laiką nesimatėme.
Todėl, majore,
bijau, kad
jūs mums trukdote.
Aš manau kitaip, kapitone.
Jeigu panelė pasakys, kad aš trukdau,
reiškia aš tikrai pašalinis.
Ką manote, panele von Hamersmark? Ar aš jums trukdau?
- Ne. - Aš taip ir maniau.
Tiesiog kapitonas neimlus mano žavesiui.
Aš pajuokavau.
Aš tik juokauju. Žinoma, kad aš jums trukdau.
Ponai, leiskite man įpilti viskio ir aš palinkėsiu jums gero vakaro.
Erikas turi trisdešimt trijų metų senumo viskio butelį.
Iš Škotijos lygumų.
Ką pasakysit, ponai?
Jūs labai malonus, majore.
Erikai! 33-ijų metų viskio ir naujas stiklines!
Juk nenorite maišyti tokio reto viskio su tuo, kurį gėrėte?
- Kiek stiklinių? - Penkias.
Aš negersiu.
Man patinka viskis, bet jam nepatinku aš.
Man putojančio.
Tris stiklines.
Ponia von Hamersmark.
Ačiū.
Už tūkstantmetį Vokietijos Reichą!
- Už tūkstantmetį Reichą! - Už tūkstantmetį Reichą!
Man jau įkyrėjo šis kvailas žaidimas.
Girdėjote?
Tai mano pistoletas.
Kuris dabar nutaikytas į jūsų kiaušus.
O kodėl jūs nutaikėte savo pistoletą į mano kiaušus?
Nes jūs ką tik išsidavėte, kapitone.
Vokiškumo jumyse mažiau nei šiame škotiškame viskyje.
- Majore... - Užsičiaupk kale.
Tai ką norėjote pasakyti?
Norėjau pasakyti, kad dabar mes dviese.
Aš laikau pistoletą nutaikęs į jūsų kiaušus nuo tada, kai atsisėdote.
Dabar mes jau trise.
Ir šiuo metu aš esu tikrasis tavo Frydrichas Zoleris.
Pasirodo, kad susidarė kebloka situacija.
Majore, jūs dabar pat
atsistosite ir išeisite iš čia kartu su mumis.
Ne, ne, ne, ne. Aš taip nemanau.
Bijau kad jūs ir aš,
kapitone, mes abu žinome, kad
ir kas benutiktų kitiems čia esantiems žmonėms,
mes iš čia jau niekur nebeišeisime.
Man gaila seržanto Vilhelmo ir jo draugų.
Jei jūs tikitės išgyventi, jums reikės nudėti ir juos.
Atrodo, jog mažasis Maksas taps našlaičiu.
Kaip graudu.
Jei jau taip,
tikiuosi jūs ne prieš, jei pradėsiu kalbėti angliškai.
Žinoma ne, kapitone.
Pragare yra specialus rangas tiems, kurie švaisto gerą viskį.
Suprasdamas, kad aš galiu greit atsidurti prie pragaro vartų,
noriu pasakyt, kad tai puikus viskis, sere.
O dabar - apie šią nemalonią situaciją,
kurioje mes atsidūrėme.
Jums tereikia padaryti tik vienintelį dalyką.
Ir kas tai būtų?
Stiglicai.
Pasakyk "Aufiderzein" savo nacistiniams kiaušams.
Tu, ten viršuje. Kas tu?
Britas? Amerikietis?
Ką?
Mes amerikiečiai.
O kas tu?
Aš vokietis, kvaily.
Kaip vokietis - gerai kalbi angliškai.
Aš sutinku.
Pakalbėkime.
Gerai, kalbėk.
Aš tėvas.
Šiandien gimė mano sūnus. Frankfurte.
Prieš penkias valandas.
Jo vardas Maksas. Mes čia šventėme ir gėrėme.
Tai jie čia atėjo ir pradėjo šaudyti. Tai ne mano kaltė!
Gerai! Tai ne tavo kaltė.
Kuo tu vardu, kareivi?
Vilhelmas.
Ar iš mūsiškių ten yra gyvų?
- Ne. - Aš gyva.
Kas ten?
Ar mergina tavo pusėje?
Kokia mergina?
O kaip manai? Von Hamersmark.
Taip, ji mūsiškė.
Kaip ji?
Vilhelmai!
Ji pašauta.
Bet ji gyva.
Gerai, Vilhelmai.
Ką pasakysi, jei mes padarysime sandorį?
Koks tavo vardas?
Aldo.
Gerai, Vilhelmai, štai ką aš siūlau.
Tu leidi vienam iš mano vyrų ateiti ir išsivesti merginą.
Tik jokių ginklų. Tiek tu, tiek aš būsime be ginklų.
Mes pasiimame merginą ir išeiname. Viskas paprasta, Vili.
Tu eisi savo, mes savo keliu.
O mažasis Maksas galės žaisti gaudynes su savo tėčiu.
Tai ką pasakysi, Vili? Ar sutarėme?
Aldo.
Aš čia, Vili.
Aš noriu tavimi pasitikėti.
Bet...
Bet ar galiu?
Ar turi kitą išeitį, sūnau?
Gerai, gerai.
Aldo,
aš tavimi patikėsiu.
Leiskis žemyn.
Vili, o kam tas ginklas? Maniau, kad mes susitarėme.
Pasiimk merginą ir eik, kol aš dar nepersigalvojau.
Ne taip greitai.
Mes galėsime susitarti tik jei pasitikėsime vienas kitu.
O meksikietiškoje dvikovoje pasitikėjimu nekvepia.
Tau reikia ginklo, kad tai būtų meksikietiška dvikova.
Tu nukreipi į mus ginklą. Nusprendi šauti ir mes - mirę.
Viršuje yra vyrukai su granatomis. Įmes vieną čia ir tu mirsi.
Todėl tai yra meksikietiška dvikova, o taip mes nesitarėme.
Nėra pasitikėjimo - nebus ir susitarimo.
Gerai, Aldo.
Puiku.
Išsivesk prakeiktą išdavikę ir dink man iš akių.
Ne taip greitai, daktare. Pasakyk, kad eitų pažaisti su savo šunimis.
Prieš ištraukdami kulką, tu turėsi atsakyti į keletą klausimų.
Ką norite žinoti?
Apie tai, kad ten palikau tris savo vyrus.
Kodėl nepasakai, kas po velnių ten nutiko?
Britas sumovė savo vokiečio vaidmenį ir tai pastebėjo gestapo kariškis.
Prieš aiškinantis, kas nužudė Džoną,
paaiškink, kodėl tu pakvietei mus į rūsį, kuriame buvo vieni nacistai?
Aš suprantu - jūsų nebuvo viduje ir jūs nematėte, kas ten įvyko,
todėl nacistų buvimas jums atrodo keistai.
Taip, pas mus Anglijoje tokioms keistenybės yra žodis.
Įtartinai.
Visiems reiktų nurimti.
Jūs apimtas vaizduotės sukurtų dalykų.
Jūs juk patys matėte seržantą. Vilį.
Atsimenate?
Taip, aš jį prisimenu.
Jo žmona šiąnakt pagimdė. Jis ką tik tapo...
Jis juk ką tik tapo tėvu.
Jo vadovybė išleido jį į barą, kad galėtų atšvęsti tai su savo draugais.
Tai, kad ten buvo vokiečiai buvo arba spąstai, kuriuos paspendžiau aš, arba tragiškas sutapimas.
Vienas iš dviejų.
Kodėl prasidėjo šaudynės?
Išsidavė anglas.
Kaip?
Jis užsakė tris stiklines.
Mes užsakome taip.
Taip vokiečiai parodo tris.
Kitas gestas jiems būtų įtartinas.
Vokiečiai tai pastebėjo.
Apsimeskime, kad ten nebuvo jokių vokiečių
ir viskas būtų praėję kaip per sviestą.
Kas toliau?
Smokingai.
Eiti į premjerą, kur vieni karininkai,
karine uniforma būtų tikra savižudybė.
Bet jei atvyksite kaip vokiečių kino industrijos nariai,
smokingai jūsų neišduos.
Aš pasikalbėjau su siuvėju: trys smokingai bus paruošti šįvakar.
Kaip ruošeisi atvesti juos į premjerą?
Paduok mano rankinę.
Leitenantas Hikoksas turėjo būti mano palydovas.
Kiti du turėjo atvykti ten apsimetę vokiečių operatoriumi ir jo padėjėju.
Ar tu dar gali nuvesti mus į premjerą?
Ar tu kalbi vokiškai geriau už savo draugus? Ne.
Ar mano koja peršauta? Taip!
Dar negreit galėsiu apšviesti raudonąjį kilimą savo pasirodymu.
Nekalbant apie rytojų.
Deja, kai ko tu vis dėl to nežinai.
Operacijoje "Kino" buvo įvykdyta du esminiai pakeitimai.
Pirma, prieš tai buvusi renginio vieta Ric pakeista į daug mažesnę.
Esminis pakeitimas paskutinę minutę? Tai nelabai vokiška.
Kodėl Gėbelsas daro savo renginį tokį išskirtinį?
Tai tikriausiai susiję su antruoju pakeitimu.
Koks jis?
Į premjerą atvyks pats fiureris.
Aš pakeičiau savo nuomonę
apie jūsų premjerą "Nacijos pasididžiavimas".
Bėgant savaitėms ir man suprantant,
kad amerikiečiai jau išsilaipino Omahos paplūdimyje,
aš pradėjau vis daugiau galvoti
apie eilinį Zolerį.
Tas vaikinukas mums suteikė kažką nuostabaus.
Ir pradedu manyti, jog mano
dalyvavimas tame renginyje gali tapti labai svarbiu.
Ir kas galėjo pagalvoti!?
Apie ką susimąstei?
Manau, kad galimybė nudobti dėdulę Adolfą
viską keičia.
Ir ką tai turėtų reikšti?
Tu nusivesi mus į premjerą.
Tikriausiai man amputuos koją.
Viso gero aktorės karjerai. Buvo smagu pavaidinti.
Kaip aš eisiu raudonuoju kilimu?
Veterinaras išims kulką.
O tada uždės gipsą,
ir tau tereiks sugalvoti istoriją apie tai, kaip kalnuose susilaužei koją.
Tai vokiška istorija, nes jūs juk amžinai kopiate į kalnus, tiesa?
Ne. Aš mėgstu rūkyti, gerti ir valgyti restoranuose.
Bet aš tave supratau.
Mes girdysime tave morfinu tol , kol jis nepradės bėgti tau iš ausų
ir tada tu tikrai galėsi eiti raudonuoju kilimu.
Aš suprantu, kad tai kvailas klausimas,
bet ar jūs, amerikiečiai, mokate kalbėti kita kalba?
Mes abu truputį mokame itališkai.
Žinoma, su baisiu akcentu.
Bet tai nesumaus mūsų plano.
Vokiečiai nelabai gerai supranta italų kalbą.
Taigi murmėsite itališkai ir būsite išskirtiniai. Ar toks tavo planas?
Būtent toks jis ir yra.
Puikus planas.
Nė velnio. Bet ką daugiau daryti? Keliauti namo?
Ne, tai tikrai geras planas.
Jei tik nesusimausite, aš galiu jus ten nuvesti.
Kas ką vaidins?
Aš geriausiai moku italų kalbą, todėl aš būsiu tavo palydovas.
Antras po manęs - Donovičius, todėl jis bus tavo italas operatorius.
Ir trečiasis - Omaras, kuris bus Donio padėjėjas.
Aš nekalbu itališkai.
Aš pasakiau - trečias po manęs. Tiesiog tylėk ir viskas.
Beje, gali pradėti treniruotis dabar pat.
Tu pakilai karjeros laiptais.
Tik pažiūrėk į save, vyresnysis leitenante.
O tavo buvę santykiai su aukštesniais karininkais... Tiesiog nuostabu.
O jo vardas
Vilhelmas Vikis.
Jis Austrijoje gimęs žydas, kuris emigravo į Ameriką,
kai žydams susidarė nemaloni situacija.
Jie abu yra vokiškos kilmės Šunsnukių nariai.
Jie garsūs tuo, kad dėvėdami vokiečių uniformas, rengdavo pasalas.
Ką po velnių jūs čia veikiate?
Bet tai į pasalą nepanašu.
Tai keista.
Panašu, kad kažko čia trūksta.
To, kas mėgsta madą.
Visiems išeiti!
"Su meile, Maksui.
Brigita von Hamersmark.
Penktas Skyrius
MILŽNIŠKO VEIDO KERŠTAS
"Nacijos pasididžiavimo" premjeros vakaras
- Atmink...kalbėk tik angliškai. - Gerai.
Pradedam.
Ir kaip išryškinsime juostą?
Tik beprotis, kaip mes, galėtų imtis ryškinti šią juostą.
Ir net jei kas nors ir išryškintų,
kaip sukurti 35 mm juostą su garso takeliu?
Mes rasime, kas galės išryškinti 35 mm juostą ir pridėti garso takelį.
Jie padarys tai
arba mes nudėsime juos.
Atvesk tą mulkį čia! Padėk jo galvą ant stalo.
Arba tu darai, ko mes prašome,
arba aš įkirsiu šį kirvį į tavo išdavikišką makaulę.
Aš ne išdavikas.
Marseli, ar jo žmona ir vaikai žino tave?
Taip.
Tuomet, kai tik nudėsime šį vokiečių šunpalaikį,
mes nutildysime ir juos.
Hermanas Gėringas
Džaningai, nesidrovėk, parodyk žiedą.
Nagi. Štai taip!
Pažiūrėk, Frydrichai. Tai aukščiausias apdovanojimas už nuopelnus Vokietijos kinui.
- Pone, man didelė garbė. - Tu jo nusipelnei, mielasis Džaningai.
Manau, kad po šio vakaro premjeros, turėsime dar vieną kandidatą.
Emanuele,
noriu supažindinti su garsiausiu aktorium pasaulyje
Emiliu Džaningu.
Panele, man garbė su jumis susipažinti.
Kaip matau, turite gražų kino teatrą.
Ačiū, Hermanai.
Panele von Hamersmark.
Pulkininke Landa, ilgai nesimatėme.
Puikiai atrodote.
Kas nutiko jūsų kojai?
Pakilimo į vokiečių kino viršūnę šalutinis efektas?
Pasilikite komplimentus sau, drauguži.
Aš žinau jūsų karinius pasiekimus, o jais jūs manęs nesužavėsite.
Kalbant rimtai - kas nutiko?
Na, gal nuskambės ir kvailokai, bet
aš kopiau į kalnus.
Ir štai rezultatas.
Alpinizmas?
Jūs susilaužėt koją, kopdama į kalną?
Norite tikėkite, norite ne, bet tai tiesa.
Atleiskite, panele. Aš juokiuosi ne iš jūsų nelaimės.
Tiesiog...Alpinizmas?
Man smalsu, panele, kas privertė jus pasiryžti tokiai kvailystei?
Na, galite būti tuo tikras, kad aš daugiau nebekopsiu į kalnus.
Gipsas atrodo naujas visai kaip mano dėdė Gustavas.
Kada jūs lipote į kalną? Vakar vakare?
Jūs labai pastabus, pulkininke.
Tai nutiko vakar ryte.
Ir kur Paryžiuje radote kalną?
Aš jus tik erzinu, panele.
Juk žinote, kad mano humoras kartais būna žiaurokas.
O kas šie gražūs jūsų palydovai?
Nei vienas iš jų nekalba vokiškai.
Tai mano draugai iš Italijos.
Tai nuostabusis italų kaskadininkas Enzo Gorlomis.
Talentingasis operatorius, Antonijus Margereti.
Ir jo padėjėjas - Dominikas Dekoko.
Ponai, tai mano senas draugas - SS pulkininkas Hansas Landa.
Sveiki.
Ponai, malonu susipažinti.
Mūsų gerbiamos žvaigždės, kuria mes taip žavimės, mūsų kultūros brangakmenio
draugai, žinoma, bus saugomi viso mano buvimo metu.
Ačiū.
Ar aš teisingai tariu?
Taip, teisingai.
Gal galėtumėte ištarti dar kartą?
Atsiprašau. Dar kartelį.
Dar kartelį.
Priminkite man jūsų vardą.
Dar kartą.
Leiskite dar kartelį pajausti tą žodžių melodiją.
O jūsų...?
Mano draugams operatoriams laikas užimti savo vietas.
Parodykit savo bilietus.
Spėju, kad tokiai žvaigždei kaip jūs gauti bilietus savo draugams
buvo vieni niekai.
0023 ir 0024.
Manau, surasti jas nebus sunku. Viso gero.
Martinas Bormanas.
Atleiskit. Atleiskit.
Olialia, visai kaip Danielė Darijo.
Teks eiti į salę ir bendrauti su tomis huniškomis kiaulėmis.
Pakartokime planą.
Pirma juosta pirmame projektoriuje.
Antra -
ant antro.
Trečioji juosta ant ritės.
O ketvirtoji jau paruošta štai čia.
Gerai, didžioji snaiperio kova
prasideda apytiksliai trečios juostos viduryje
Mūsų filmas štai ten.
Besibaigiant trečiajai juostai,
eik žemyn ir užbarikaduok visus išėjimus iš salės.
Tuomet užimk vietą už ekrano ir lauk mano ženklo.
Pamatęs jį - uždek.
Sėskite į savo vietas. Filmas tuojau pasidės.
Visi užimkite savo vietas. Filmas greitai prasidės.
- Pasimatysime vėliau. - Ne taip greitai.
Išgerkime taurę šampano
už "Nacijos pasididžiavimą".
Panele, ar galime pasišnekėti su jumis vieni du?
Žinoma.
Atleiskit.
Prisėskit, panele.
Duokit man.
Panelė Mimjo premjeros metu leido man
jos kabinete įkurti lagerį.
Parodykite savo koją.
Atleiskite?
Užkelkite savo koją ant mano kelio.
Hansai, jūs mane trikdote.
Prašau jūsų įkišti ranką į mano palto kišenę
ir paduoti man tai, ką ten surasite.
Ar galiu paimti?
Koks tas posakis?
"Atitiko kirvis kotą".
Kas toliau, pulkininke?
Vyrukas baltu kostiumu.
Bukagalviai. Šunsnukiai. Eikit visi velniop!
Mulkių gauja!
Tu irgi eik velniop!
Prakeikti nacistpalaikiai! Kalės vaikai! Patraukit savo rankas šalin nuo manęs!
Prakeikti dešromis smirdantys... Eikit jūs velniop! Paleiskit!
Sumanu.
Aš pasakiau fiureriui, kad publika jau susėdo į savo vietas.
Jis turėtų atvykti po kelių minučių.
Dėkoju, Hansai.
Prakeikti nacistpalaikiai...
Paleiskit.
Kaip Stenlis pasakė Livingstonui:
"Leitenantas Aldo Reinas, ar ne?"
Hansas Landa.
Ilgai jūs bėgiojot laisvėje, Aldo.
Bet dabar jūs SS rankose.
Tiksliau mano rankose.
Ir jos ilgai laukė, kad galėtų paliesti jus.
Išsigandote, tiesa?
Paliesk mane dar, mulki, ir aš tau parodysiu...
Utivičiau?
Ar tai tu, leitenante?
Taip.
Ar žinai, kas nutiko Doniui?
Omarui?
Moteriai?
Ne - nežinau.
Sakykite, Aldo, jei aš sėdėčiau jūsų vietoje,
ar jūs manęs pasigailėtumėte?
Ne.
Kaip ten jūs sakot apie aukštį ir kojas?
Atrodo, kad viskas apsivert aukštyn kojom. Aš ir pats norėjau tai pasakyti.
Galite palikti mus vienus.
Likite už durų.
Taigi jūs - Aldo Apačis.
O tu - žydų medžiotojas.
Aš detektyvas.
Aš prakeiktas detektyvas.
Žmonių paieška - mano specialybė,
todėl akivaizdu, kad aš dirbau naciams, kaip žmonių paieškos specialistas.
Aš sutinku, kad kai kurie iš jų buvo žydai. Bet vadinti mane Žydų medžiotoju?
Tai tik pavardė.
Bet pripažinkit - juk pravardė skamba gražiai.
Ar tai jūs nusprendžiate kokias pravardes jums prilipdo?
Aldo Apačis ir Liliputas?
Kaip tai Liliputas?
Taip jus praminė vokiečiai.
Vokiečiai praminė mane Liliputu?
Aš ir pats nustebau, kai pamačiau, kad jūs iš tikrųjų esate aukštas.
Tai yra, jūs ne aukštaūgis, bet ir ne cirko nykštukas,
ką galima būtų pasakyti, girdėjus gandus...
Kur mano vyrai?
Kur Brigita von Hamersmark?
Sakykime, kad ji gavo tai, ko nusipelnė.
Kai nusiperki tokius draugus kaip Brigita von Hamersmark,
gauni tai, už ką sumokėjai.
Atrodo, kad jūsų bičiuliai, seržantas Donovičius ir eilinis Omaras...
Iš kur žinai mūsų vardus?
Leitenante Aldo,
nejau manote, kad aš nepakankamai kruopščiai
apklausiau visus tuos, kuriuos jūs pažymėjote svastika?
Kaip matau, mums trūksta pagarbos vieni kitų atžvilgiu.
Tikriausiai, kad taip.
Grįžkime prie jūsų italų diversantų buvimo vietos.
Šiuo momentu,
Omaras ir Donovičius sėdi salėje.
Jeigu gerai atsimenu - 0023 ir 0024.
Sprogmenys aktyvuoti ir vis dar pririštų prie jų kojų.
Deja, jūsų misija, kurią kai kurie pavadintų teroristiniu išpuoliu,
šiuo metu dar visiškai įmanoma.
Puiki istorija. Kas toliau? Paskaitysi Alisą stebuklų šalyje?
Tačiau,
jei tik paskambinsiu šiuo telefonu ir
informuosiu atitinkamus žmones, jūsų planui bus kaput.
Jeigu jie dar ten, jeigu jie dar gyvi, o tai vienas didelis "Jeigu",
tu jų nesučiupsi
kartu nesusprogdindamas ir bombų.
Aš tuo ir neabejoju.
Taip - kai kurie vokiečiai mirs. Taip - tai sugriaus nuostabųjį renginį.
Ir taip - Gėbelsas labai labai ant jūsų supyks
už tai, ką padarėte jo didžiajam filmų vakarui.
Bet jūs nenužudysite nei Hitlerio, nei Gėbelso,
nei Gėringo, nei Bormano.
O tam, kad užbaigti karą, jums reikės nužudyti juos visus.
Jei aš nepaskambinsiu šiuo telefonu,
galbūt jūs nužudysite juos visus.
Ir jei nužudysite tą ketvertuką, jūs užbaigsite karą.
šiąnakt.
Taigi, ponai,
aptarkime kaip mums baigti karą jau šiąnakt.
Kaip suprantu,
Hitlerio likimas dabar atsidūrė mano rankose,
ir jei aš nieko nesiimsiu,
ir mano indėlis į jo mirtį netgi didesnis už jūsų.
Ar jūs sutinkate?
Tikriausiai.
O kaipgi jūs, Utivičiau?
Tikriausiai irgi.
Ponai, aš nesiruošiu
nužudyti Hitlerį, nužudyti Gėbelsą ar Bormaną.
Jau nekalbant apie tai, kad padėsiu laimėti karą Sąjungininkams
ir tik tam, kad vėliau aš turėsiu stoti prieš žydų tribunolą.
Jei norite šiąnakt laimėti karą,
mes turėsime susitarti.
Ir koksai bus tas susitarimas?
Toks, kuriam jūs esate nekompetentingas.
Aš įsitikinęs, kad jūsų misijai vadovauja aukšto rango karininkas.
Generolas.
Galbūt net
iš STV.
Tai juk bingo!
Ar ne taip sakoma? "Tai juk bingo."
Tiesiog - "Bingo".
Bingo! Kaip linksma.
Aš nukrypau nuo temos. Tai kur mes baigėm? Ach, taip! Susitarimas.
Štai ten stovi naujausio modelio dvipusio ryšio radijas, kurį valdo
gabus radistas vardu Hermanas.
Sujunkite mane su kuo nors,
kas yra pakankamai kompetentingas patvirtinti mano...
jie galima taip pavadinti - mano kapituliacijos sąlygas,
jei taip geriau skamba.
Žinai, ten iš kur aš kilęs...
Taip? Ir iš kur gi jūs kilęs?
Meinardvilio, Tenesio valstijos.
Aš buvau smulkus kontrabandininkas.
Pas mus, jeigu tu užsiimi tuo, ką federalinė valdžia vadina nelegalia veikla,
o mes vadiname - galimybe išlaikyti savo šeimą,
parduodant naminukę, tai reikia būti sumaniam, kad neįkliūti.
Žodžiu, jeigu istorija per daug gera,
reiškia tai melas.
Jūsų vietoje, tikriausiai sakyčiau tą patį,
ir 999999 atvejais iš milijono jūs būtumėte teisus.
Bet kaip žinome iš istorijos, laba dažnai įsikiša likimas
ir paduoda savo ranką.
Kas turėtų būti parašyta istorijos vadovėliuose?
Aš prašau jūsų. Tas bokštas turi būti sugriautas.
Seržante, tai vienas iš seniausių...
Bokštas dar laikosi!
Gal turi gumos?
Atleiskit. Atleiskit.
Jau laikas.
Aš užbarikaduosiu visus išėjimus iš salės ir lauksiu ženklo už ekrano.
Ir kai bus rašoma istorinė šio vakaro ataskaita,
joje turėtų būti įrašyta, kad aš nuo pat pradžių
buvau operacijos "Kino" dvigubas agentas.
Viskas, ką aš padariau būdamas SS pulkininku,
sumanė jūsų valdžia, ir tai buvo būtinybė
siekiant įsiskverbti į Vokiečių gretas.
Ir kad tai būtent aš padėjau leitenanto Reino dinamitą
į Hitlerio ir Gėbelso ložę, kas ir nužudys juos.
Aš pasakiau fiureriui, kad publika jau susėdo į savo vietas.
Jis turėtų atvykti po kelių minučių.
Dėkoju, Hansai.
Beje, paskutinis sakinys iš tikrųjų yra tiesa.
Aš reikalauju karinės pensijos ir visų lengvatų pagal mano rangą.
Noriu gauti garbės medalį iš JAV Kongreso
už mano neįkainojamą pagalbą sunaikinant Trečiąjį Reichą.
Atvirai kabant, norėčiau, kad visi operacijos "Kino" dalyviai
gautų po garbės medalį.
Nereikia net minėti, kad gausiu ir pilnavertę pilietybę.
O taip pat norėčiau, kad Jungtinės Amerikos Valstijos
nupirktų man nekilnojamą turtą Nantaketo saloje
už visus žmones, kuriuos aš išgelbėjau,
padėdamas tašką nacionalsocialistų partijai taip,
kaip niekas nesitikėjo. Ar viską užsirašėte?
Aš taip pat nekantrauju su jumis susitikti, sere.
Leitenantas Reinas? Jis čia.
Klausau, sere.
Pulkininkas Landa įsodins jus ir eilinį Utivičių į sunkvežimį kaip kalinius.
Vėliau jis kartu su savo radistu sės į sunkvežimį ir važiuos iki fronto linijos.
Kai tik jie kirs fronto liniją, pulkininkas Landa ir jo žmogus pasiduos jums.
Jūs sėsite už sunkvežimio vairo
ir atvešite tiesiai pas mane iškvosti. Ar supratote, leitenante?
Taip, sere.
Baigiu ryšį.
Pone Gėbelsai, atleiskite, kad trukdau. Bet ar galėčiau minutėlei išeiti?
Puikiai tave suprantu, mano berniuk. Eik. Susitiksime po filmo.
Kas ten?
Frydrichai!?
Velnias!
Kas šio kino teatro šeimininkas? Noriu susigrąžinti pinigus.
Aktorius visiškai nemoka vadinti.
Ką jūs čia veikiate?
Atėjau pasimatyti su jumis.
Ar nematote, kad dabar aš užsiėmusi.
Tuomet leiskite man padėti.
Frydrichai, tai nejuokinga, jums negalima čia būti.
Tai jūsų premjera ir jums reikia būti ten, kartu su žiūrovais.
Įprastai jūs būtumėte teisi.
Ir visuose kituose filmuose, kuriuose aš vaidinsiu,
aš ir elgsiuosi, kaip ir reikia elgtis premjeros metu.
Deja, faktas lieka faktu -
filmas pagrįstas mano kariniais žygdarbiais.
O tiksliau sakant, pagrįstas tuo, kad aš nužudžiau daugybę žmonių.
Būtent tai dabar rodo filme,
o man nepatinka į tai žiūrėti.
- Atsiprašau, Frydrichai, bet... - Todėl aš pamaniau,
kad aš užeisiu čia ir užsiimsiu tuo, ką aš geriausiai moku -
įkyrėti jums.
Ir matydamas jūsų veidą, spėju, kad aš dar nepraradau savo įgūdžių.
Jūs taip pripratote prie to, kad nacistai nuolat laižo jums padus,
kad pamiršote, ką reiškia žodis "ne"?
Ne! Jums čia negalima!
O dabar eikite iš čia!
Frydrichai, man skauda.
Gerai, kad jūs nors ką nors jaučiate.
Net jei tai tėra tik skausmas.
Aš ne iš tų kuriems gali sakyti: "eik iš čia".
Jeigu tik galėtų, Italijoje mano žodžius patvirtintų visi 300-ai lavonų.
Po viso to, ką aš dėl jūsų padariau,
jūs niekinate mane savo nenaudai.
Užrakinkite duris.
Ką?
Užrakinkite duris.
Mums liko mažai laiko.
Iki ko?
Pamirškite!
Ne, ne, ne. Palaukit.
Norite, kad aš užrakinčiau duris?
Penkiasdešimt septintąjį kartą sakau - taip.
Kai nudėsiu pirmąjį, iki kito sargybinio tau liks 10 metrų.
- Ar suspėsi? - Aš privalau.
Šampano?
Nepaprasta, mano drauge, tiesiog fantastiška!
Tai geriausias tavo filmas.
Dėkoju, mano fiureri.
Dėkoju.
Kas nori perduoti žinią Vokietijai?
Aš turiu žinią Vokietijai.
Jūs visi mirsite.
Užteks! Išjunkite!
Išjunkite projektorių!
Ir noriu, kad gerai įsižiūrėtumėte į veidą žydės, kuri tai padarys.
Nesuprantu, kas čia vyksta. To mano filme nebuvo!
Marseli, uždek.
Klausau, Šošana.
Mano vardas Šošana Dreifus,
ir tai yra žydų
keršto veidas.
Amerikiečių fronto linija, pulkininke.
Puiku, Hermanai.
Hermanai, nuimk jiems antrankius.
Aš oficialiai jums pasiduodu, leitenante Reinai.
Mes jūsų kaliniai.
O mano peilis?
Labai ačiū, pulkininke.
Utivičiau, uždėk pulkininkui antrankius.
Nejaugi tai būtina?
Aš mėgstu formalumus.
Nupjauk Hermanui skalpą.
Ar jūs išprotėjote?
Ką jūs padarėte?
Aš susitariau su generolu dėl to žmogaus gyvybės!
Taip, susitarei. Tik jiems tai visai nesvarbu, nes jiems reikia tavęs.
Jus už tai nušaus!
Ne, aš taip nemanau. Galbūt tik apšauks. Ne pirmas kartas.
Žinai, mes su Utivičiumi, girdėjome tavo susitarimą su mūsų valdžia.
Užbaigti karą šiąnakt?
Aš su tuo sutikčiau.
Ką pasakysi, Utivičiau? Ar tu sutiktum?
Sutikčiau.
Aš tavęs nekaltinu. Puikus sandoris.
Kaip ir tavo gražus lizdelis, kurį susisukai sau.
Bet jei jau tu sutikai sudeginti visą nacistų valdžią,
manau, kad tu užsitarnavai tam tikro dėkingumo.
Bet aš turiu tau vieną klausimą.
Kai tik tu gausi namelį Nantaketo saloje,
aš manau, kad tu iškart nusiimsi savo tvarkingą SS uniformą,
ar ne?
Taip ir maniau.
Aš to nepakęsiu.
O tu, Utivičiau, ar pakęsi?
Nė velnio, sere.
Jei tik būtų mano valia,
tu šią uniformą nešiotum iki gyvenimo pabaigos.
Bet aš žinau, kad tai nepraktiška.
Tai yra, anksčiau ar vėliau tau vistiek teks ją nusivilkti.
Todėl...
Aš padovanosiu tau tai, ko tu negalėsi nusiimti.
Žinai ką, Utivičiau?
Tikriausiai tai mano šedevras.
Scenarijaus autorius ir režisierius Kventinas Tarantinas
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT
P.S. If you didn't liked - watch LTU "License" Subs. :)